EN
In the first, of the three anticipated series of essays, I present the doctrines of the concept of the soul, or more precisely of psychic structures as found in the ancient religious-spiritual concepts of ancient Egypt and India. To analyze this concept, I have used mainly original texts and their translations with commentaries: The Pyramid Texts and the Egyptian Book of the Dead, respectively, and in the section devoted to Indian antiquity mainly the Upanishads, the writings of Sri Shankara and Guru Padmasambhava. As a result of the investigation, considerable analogies are found concerning the origin of the soul as the animating and formative element of the human personality, which precedes the material, physiological organism of man. Thus, the physical body is perceived both in the ancient Egyptians and in the concepts of classical Indian spirituality as the temporal and transitional part of the soul's existence, which ultimately has parameters of a transpersonal nature directed towards the realm of the imperishable divine source. Psychology as a science of the soul and its true nature is here also an example of indigenous psychotherapy in the sense of soul care in the face of human mortality.
CS
V první, ze tří předpokládaných sérií statí, prezentuji nauky o pojmu duše, přesněji o psychických strukturách, jak je lze nalézt ve starověkých nábožensko-spirituálních koncepcích starého Egypta a Indie. K analýze tohoto pojmu jsem využil zejména původních textů a jejich překladů s komentáři: Texty pyramid a Egyptské knihy mrtvých, respektive v části věnované indickému starověku především Upanišady, spisy Šrí Šankary a Guru Padmasambhavy. Výsledkem zkoumání je zjištění značných analogií týkajících se původu duše jakožto oživujícího a formujícího prvku lidské osobnosti, která předchází hmotný, fyziologický organismus člověka. Fyzické tělo je tedy vnímáno jak u starých Egypťanů, tak v koncepcích klasické indické spirituality jako časná a přechodová část existence duše, která má koneckonců parametry transpersonální povahy mířící do oblasti nepomíjivého božského zdroje. Psychologie jakožto nauka o duši a její pravé podstatě je zde zároveň ukázkou i původní psychoterapie ve smyslu péče o duši tváří v tvář lidské smrtelnosti.