The aim of this contribution is to introduce panpsychist motifs in the philosophy of Ladislav Hejdánek and to compare them with some other contemporary trends in the philosophy of mind, primarily that of David Chalmers. Hejdánek’s system remarkably fuses a continental understanding for the theme of subjectivity with a critique of the objectifying approach to reality prevailing in the natural science. Hejdánek starts from original ideas of G. W. Leibniz, A. N. Whitehead, P. Teilhard de Chardin, and most of all E. Rádl. The article seeks to show that Hejdánek’s considerations can even be inspirational for the contemporary global debate of this topic. In addition to the currently familiar texts, it builds on hitherto unpublished Diary of Ideas of Ladislav Hejdánek.
The article presents, in an integrated form, the main lines of Hejdánek’s thinking regarding ideology. It is based on published and unpublished texts and on sound recordings from his “apartment” seminars. Hejdánek does not approach ideology as being a fixed, ready-made system of tenets or dogmas, instead seeking a deeper understanding of the ideological mode of thought. The rise of ideologies is, according to him, a modern phenomenon, and Hejdánek considers it to be a kind of reprise of the myth in the modern age. He shows what is the precondition for the possibility of ideology, how ideology conditions human consciousness and how we can free ourselves from its power. According to Hejdánek, the starting point for this does not lie in a struggle with ideology on its own turf. Ideology can be overcome only by something that stands in radical opposition against it – that is, by the development of people into spiritual beings by way of truth, conscience and faith.
CS
Článek v ucelené podobě představuje hlavní myšlenkové linie Hejdánkova uvažování o ideologii. Opírá se o vydané i nevydané texty a o zvukové záznamy bytových seminářů. Hejdánek nezkoumá ideologii jako určitý hotový systém pouček či dogmat, ale sestupuje k hlubším předpokladům ideologického způsobu myšlení. Vzestup ideologií je podle něj teprve novověký fenomén a Hejdánek jej pokládá za jakousi novodobou reprízu mýtu. Odhaluje, co je podmínkou možnosti ideologie, čím si ideologie podmaňuje lidské vědomí a jak se můžeme vysvobozovat z její moci. Východisko podle Hejdánka nespočívá v souboji s ideologií jejími vlastními prostředky. Ideologie může být překonána jedině něčím, co se postaví do radikálního protikladu proti jakékoli ideologičnosti – tedy rozvojem člověka jako duchovní bytosti skrze pravdu, svědomí a víru.
JavaScript is turned off in your web browser. Turn it on to take full advantage of this site, then refresh the page.