Following study is shaped as analytic notes, which describes a various types of „essences” of fiction and search to better un der stand how we can study some literary work as „medium” or „agency”, e.g. newspaper messages with functions in for ma tion, persuasive and entertaining: it is concerned about textes with any imitative function. One and the same fic ti tious event which was depicted with the help of discursus, persuasive declamation, e.g. report on clashes between protesters and policemen during unrest, can be created in two ways. However, one and the same literary work can be un derstood in two in ter pre ta tions as well, without cutting a semantic pos si bi li ties of literary text. We bring two different views of Jan Neruda´s poem Dědova mísa (Grandfa ther´s Bowl) and we are convinced that nowadays it offers two horizonts of per cep tion, con tro ver sial ideas. At the close of this paper we ask questions about so called image stereotypes, misunderstanding and our stereotyped „thresholds of interpre ta tion” (not only of „fiction”).
CS
Studie má formu analytických poznámek a v první části popisuje různé „esenciality” literární tvorby. Zamýšlí se nad jejich interpretací v souvislosti s mediálním, tedy komunikačně informativním, přesvědčovacím a zábavným „rozměrem” literární tvorby, zvláště literárních textů s mimetickou funkcí. Jednu a tutéž fiktivní událost, popsanou diskurzivním jazykem a napodobující možnou situaci, např. mediálně atraktivní zprávu o údajně hromadných protestech, lze „tvořit” minimálně dvěma způsoby. I jedno a totéž literární dílo je možné vnímat ne jedním, ale několika protikladnými způsoby, aniž by to znamenalo zásadní ochuzení textu. Autor přináší dva výklady známé básně Jana Nerudy Dědova mísa, o níž je přesvědčen, že nabízí dvě různé perspektivy pro interpretaci. Na závěr klade otázky týkající se tzv. stereotypů a stereotypů našeho vnímání nejen literárních děl.
In the following study, we perceive the literary text as a pretext for a decomposition analysis, while the new text modified by us (posttext) sheds an interpretive light on the examined verbal object in the ontological and axiological sense. Decomposition helps to analyze the way of construction and being of the original verbal artefact, as well as to highlight the functions it performs. In the first part we show the values of the poem Let (Flight) from the collection Pokosená hlina (Mowed Clay, 1999) by the contemporary Slovak writer Jozef Leikert on grounds of word-order decomposition strategies. In the second part we analyse the finished ”recomposition”, or rather a verbal adaptation of a canonized poetic text of Czech literature (a poem by Ondřej Koupil called Květen, 2020) and its interpretive possibilities with respect to the pretext, i.e. the poem Máj (May, 1836) by Karel Hynek Mácha.
CS
V následující studii vnímáme literární text jako pretext k dekompoziční analýze, přičemž nový, resp. námi upravený text (posttext) vrhá interpretační světlo na zkoumaný slovesný objekt ve smyslu ontologickém i axiologickém. Dekompozice pomáhá jednak analyzovat způsob výstavby a bytí původního slovesného artefaktu, rovněž zvýrazňuje funkce, které plní. V první části ukazujeme hodnoty básně Let ze sbírky Pokosená hlina (1999) současného slovenského spisovatele Jozefa Leikerta na pozadí slovosledných dekompozičních strategií, v druhé části pak analyzujeme už hotovou „rekompozici”, resp. slovesnou adaptaci kanonizovaného básnického textu české literatury (poéma Ondřeje Koupila nazvaná Květen, 2020) a její interpretační možnosti vzhledem k pretextu, tedy k poémě Máj (1836) Karla Hynka Máchy.
JavaScript is turned off in your web browser. Turn it on to take full advantage of this site, then refresh the page.