The article analyses what natural law is and how it influences morality and human rights. Natural law is a system of law based on a close observation of natural order and human nature, from which values are deduced. From this fact follows the universal validity of natural law. Although the central ideas of natural law had been part of Christian thought since the Roman Empire, the foundation for natural law as a consistent system was laid by Aquinas, as he synthetized ideas from his predecessors. In opposite, the legal positivism refuses the concept of human nature as well as it's intrinsic finalism and so the respect of human rights is exclusively left to unbounded human freedom and to the contract with the others.
SK
Článok analyzuje, čo je to prirodzený zákon a ako ovplyvňuje morálnosť konania i ľudské práva. Prirodzený zákon sa zakladá na bližšom pozorovaní prirodzeného poriadku a ľudskej prirodzenosti, z ktorej sú odvodené hodnoty. Z toho vyplýva univerzálna platnosť prirodzeného zákona. Hoci idey prirodzeného zákona predstavujú časť kresťanského myslenia už od čias Rímskej ríše, základy pre prirodzený zákon ako konzistentný systém položil Tomáš Akvinský, keď zosumarizoval idey svojich predchodcov. Naopak, právny pozitivizmus odmieta pojem ľudskej prirodzenosti, ako aj jej vnútorný finalizmus, a tak rešpektovanie ľudských práv je výlučne ponechané neobmedzenej ľudskej slobode a dohode s inými.
Human enhancement is a reality that cannot be avoided. Sometimes it can be seen literally as a social imperative. However, the technological interventions that humans face in enhancement often raise legitimate concerns and questions that we have not yet asked. These challenges are not only anthropological, but also fundamentally ethical. It is therefore legitimate and necessary to attempt to draw an ethical line between permissible and impermissible human enhancement interventions. This article asks and answers the question of whether it is possible to draw a clear boundary that is applicable to the entire field of human enhancement.
SK
Vylepšovanie človeka je skutočnosťou, ktorej sa nevyhneme. Niekedy ho možno vnímať doslova ako spoločenský imperatív. Technologické zásahy, ktorým pri vylepšovaní čelí človek, však neraz vzbudzujú oprávnené obavy a otvárajú otázky, ktoré sme si doteraz nekládli. Ide nielen o výzvy antropologické, ale zásadným spôsobom aj etické. Preto je legitímna a potrebná snaha stanoviť etickú hranicu medzi dovolenými a nedovolenými zásahmi vylepšovania človeka. Tento článok si kladie otázku a zároveň dáva na ňu odpoveď, či je možné stanoviť jasnú hranicu, ktorá by bola použiteľná pre celú oblasť vylepšovania človeka.
JavaScript is turned off in your web browser. Turn it on to take full advantage of this site, then refresh the page.