The article examines the problem of the special place occupied by the prose writer Wilhelm Mach in the Polish literary field in the 1960s, when it was suggested that the novel had mainly cognitive functions. Mach does not openly oppose this tendency, but his work is concerned with the question what makes literature an experience. The article traces the development of this problem in Mach’s work, focusing on novel scenes and episodes of killing or torturing domestic animals in which the writer’s mechanism for depicting affects plays a key role. Their analysis shows that, according to Mach, a literary work works when it transmits affects and demonstrates the ultimate possibilities for their expression. The article tests the hypothesis that Wilhelm Mach’s search for affective realism can be seen as a counterpoint and context to Blaga Dimitrova’s fiction.
PL
Статията разглежда мястото на творчеството на Вилхелм Мах през 60-те години на ХХ век в полската проза, когато се смята, че романът има основно познавателни цели. Мах не се противопоставя пряко на тази тенденция, но основният проблем, който го интересува, е какво превръща литературата в преживяване. Статията проследява развитието на този въпрос в творчеството на писателя, съсредоточавайки се върху епизоди и фрагменти от неговата проза, в които са описани мъчения и убийства на домашни животни. Тези сцени показват основните механизми за предаване на афекти в прозата на Мах. Техният анализ показва, че според писателя литературата работи тогава, когато е в състояние да предаде афекта и да създаде условия за неговото пълно изразяване. Поставена е хипотезата, че афективният реализъм, който търси Мах, може да бъде четен като контекст и контрапункт за прозата на Блага Димитрова.
JavaScript is turned off in your web browser. Turn it on to take full advantage of this site, then refresh the page.