The article views the accent in nouns, adjectives, numerals and pronouns in Ukrainian dialects from the perspective of accent types (fixed / lexical stress). Namely, to some extent the models, the principles of studying and describing the dialectal accent system correlate with the principles, methods of studying the accent system of the literary standard. At the same time, the latter have their own specifics, primarily awareness and researcher orientation in space and time. We need to take into account not only the codified norm but also an area of the dialectal system study, the history of its formation and the age-related characteristics of the speakers.Emphasis Has been placed on the fact that every part of speech has its traits in a grammatical structure, which involves the use of different methods of emphasis. The study analyzes fixed stress placed on the penultimate syllable of a word – a paroxiton, which is definitely opposed to lexical stress. The proposed identified determination of paroxitonic emphasis: fixed stress on the penultimate composition of a word, which may be a constant feature, and paroxitonosis against lexical stress. In the accentuational portraits of Ukrainian zones it was found out that accentuation is an important argument in determining the maternal basis of new-life, transitional and resettlement (island) dialects. The Southwest type of stress is proposed as a territorial literary-normative variant. It is emphasized that this type of akcent is a typical southwestern feature, one of the lingual markers of the region In question.
UK
Простежено наголошування іменників, прикметників, числівників, займенників в українських говірках через призму наголошування рухомого / нерухомого наголосу. Зауважено, що моделі, принципи вивчення й опису діалектної акцентної системи певною мірою корелюють із принципами, методами дослідження акцентної системи літературного стандарту, водночас мають свою специфіку, яка полягає передусім в обізнаності, орієнтації дослідника в просторі та часі; необхідності брати до уваги не тільки кодифіковану норму, а й ареал досліджуваної діалектної системи, історію його формування, вікову характеристику мовців. Виявлено, що кожна частина мови має свої риси в граматичній структурі; це передбачило застосування різних прийомів дослідження наголошування до кожної з них. Проаналізовано функціонування фіксованого наголосу на другому складі з кінця слова – парокситонного, що виразно протиставлений вільному рухомому наголосу; запропоновано удокладнене визначення парокситонного наголошування: фіксоване наголошування на другому складі з кінця слова, що може бути постійною ознакою, та парокситонеза на тлі вільного рухомого наголосу. Представлено акцентуаційні портрети українських зон, з’ясовано, що акцентуація є важливим аргументом у визначенні материнської основи новожитніх, перехідних та переселенських (острівних) говірок. Запропоновано південно-західний тип наголошування кваліфікувати як територіальний літературно-нормативний варіант. Підкреслено, що такий тип наголосу – це типова південно-західна риса, один iз лінгвальних маркерів цього регіону.
JavaScript is turned off in your web browser. Turn it on to take full advantage of this site, then refresh the page.