The author makes an attempt to discuss the current role of linguistics among other disciplines of Slavonic studies (Slavistics), i.e. literature and cultural studies. The second part of the question in the title refers to the place of Slavonic linguistic studies within contemporary Polish linguistics. On the basis of preliminary observations and queries one may propose several hypotheses: 1) Slavonic linguistics in Poland differs significantly from the research on Polish language, both with regard to methodology and topics; 1.a) Inside Slavonic linguistics there is another division, between Russian and non-Russian Slavistics; 2) Slavonic and Polish Linguistics are also divided in the frames of Polish universities and Academy of Sciences; c) The main scientific forums, such as journals and conferences, reflect the divisions mentioned above, what results in relatively isolated communities in various fields of Slavonic linguistics, i.e. research on Polish, Russian and other Slavonic languages. To justify and illustrate the hypotheses in question, the author analyses the organizational structures of selected scientific centres, the contents of the most distinguished linguistic journals in Poland, as well as themes of conferences and the International Congress of Slavists.
Стаття є спробою представити та підсумувати функціонування Інституту слов’янської філології Люблінського католицького університету Яна Павла ІІ через призму наукової, дидактичної та організаційної діяльності його працівників у 1989–2019 роках. З самого початку існування підрозділу його дидактичне ядро базувалося на трьох філологіях: білоруській, російській та українській, і співробітники здійснювали свої наукові інтереси, завдяки приналежності до Кафедр, що функціонували у складі підрозділу: Кафедри візантійсько-слов’янської культури, Кафедри слов’янських мов та Кафедри слов’янських літератур. Протягом цих тридцяти років слов’янознавство в Люблінському католицькому університеті формувалося багатьма видатними вченими, які визначали характер одиниці, показуючи напрямки досліджень наступним поколінням слов’янських філологів. Серед них були: проф. Ришард Жужний, ініціатор та засновник слов’янознавчих студій в ЛКУ та його найближчі співробітники: проф. Анна Воняк та проф. Вітольд Колбук, а також проф. Стефан Козак, проф. Олександр Барщевський, проф. Михайло Лесів та проф. Дмитро Бучко. Сфера науково-дослідницької діяльності представлена у вигляді списку вибраних публікацій окремих працівників, що дозволило представити дослідницький профіль підрозділу.
EN
The article is an attempt to summarise the functioning of the Institute of Slavic Philology at the John Paul II Catholic University of Lublin through the prism of the scientific, didactic and organisational activities of its employees in the years 1989–2019. From the very beginning of the unit’s existence, its didactic core was based on three philologies: Belarusian, Russian and Ukrainian, and the employees pursued their research interests by belonging to the departments functioning within the unit: the Department of Byzantine-Slavic Culture, the Department of Slavic Languages and the Department of Slavic Literatures. During these thirty years, Slavic studies at the Catholic University of Lublin have been shaped by many eminent figures who determined the character of the unit by showing research directions to the next generations of Slavic philologists. Among them there are: prof. Ryszard Łużny, the originator and founder of the field of study and his closest associates prof. Anna Woźniak and prof. Witold Kołbuk, as well as prof. Stefan Kozak, prof. Aleksander Barszczewski, prof. Michał Łesiów and prof. Dmytro Buczko. The sphere of scientific and research activities has been presented in the form of a list of selected publications of individual employees, which allowed to present the research profile of the unit.
PL
Niniejszy artykuł stanowi próbę podsumowania funkcjonowania Instytutu Filologii Słowiańskiej KUL przez pryzmat działalności naukowej, dydaktycznej i organizacyjnej jego pracowników w latach 1989–2019. Od samego początku istnienia jednostki jej trzon dydaktyczny opierał się na trzech filologiach: białoruskiej, rosyjskiej i ukraińskiej, a pracownicy realizowali swoje zainteresowania naukowe związane z przynależnością do funkcjonujących w jednostce Katedr: Katedry Kultury Bizantyńsko-Słowiańskiej, Katedry Kultury Bizantyńsko-Słowiańskiej, Katedry Języków Słowiańskich i Katedry Literatur Słowiańskich. W ciągu tych trzydziestu lat slawistykę KUL ukształtowało wiele wybitnych postaci, które określiły charakter jednostki, wskazując kierunki badawcze kolejnym pokoleniom slawistów. Wśród nich są: prof. Ryszard Łużny, pomysłodawca i założyciel kierunku oraz jego najbliżsi współpracownicy prof. Anna Woźniak i prof. Witold Kołbuk, a także prof. Stefan Kozak, prof. Aleksander Barszczewski, prof. Michał Łesiów i prof. Dmytro Buczko. Sferę działalności naukowo-badawczej przedstawiono w postaci wykazu wybranych publikacji poszczególnych pracowników, co pozwoliło na przedstawienie profilu badawczego jednostki.
JavaScript is turned off in your web browser. Turn it on to take full advantage of this site, then refresh the page.