The article aims at giving an overview of the process of Italianization of local place names carried out by Fascist Italy in the Yugoslav territories occupied during World War II. A great difference emerges among the three zones under the Italian control. In southern Slovenia, devoid of Italians, the Slovenian names were kept in use. However, in Dalmatia, one of the so-called “unredeemed lands”, with a long-standing presence of the Italian language due to centuries of Venetian rule, many names were changed but only the most important settlements were taken into consideration. In the hinterland of Fiume, overwhelmingly Croatian-speaking, but annexed to an already existing Italian province, all the settlement names (around 350) were given an Italian form. The article analyzes the different strategies employed by the local Italian authorities: restoration of the historical Italian name, adaptation or translation of the Slavic one, and coining of a new form.
CS
Text podává přehled procesu italianizace toponym, který se odehrával v Jugoslávii okupované fašistickou Itálií během 2. světové války, a to na příkladu tří zón pod italskou kontrolou, které vykazují velké rozdíly. V jižním Slovinsku, bez italského obyvatelstva, byla slovinská jména zachována. Naproti tomu v Dalmácii, jedné z tzv. neosvobozených zemí, s dlouhou přítomností italštiny danou stoletími benátského panství, bylo změněno mnoho jmen, ale zde se zabýváme pouze názvy nejdůležitějších míst. Ve vnitrozemí Fiume, s převahou chorvatsky hovořícího obyvatelstva, avšak připojeného do již existující italské provincie, všechna místní jména (cca 350) byla změněna. Text analyzuje rozdílné strategie používané místními italskými úřady: obnovování historických italských jmen, adaptace nebo přenos slovanských názvů a vytváření nových pojmenování.
JavaScript is turned off in your web browser. Turn it on to take full advantage of this site, then refresh the page.